A NETFLIX SAJÁT GYÁRTÁSÚ SOROZATA
Ön a Gyermek- és Családvédelmi szolgálat hangpostáját hívta.
Az egyes gomb megnyomásával meghallgathatja az üzeneteit. Első üzenet.
Adják vissza a gyerekeimet!
Elvették őket tőlem. Ki a fasznak képzelik magukat?
Következő üzenet.
Többet nem viszem a gyerekemet az irodájukba.
Legyen máshol...
Következő üzenet.
Az a véleményem a magafajtákról,
hogy megpróbálják megmondani, hogyan éljük az életünket!
Az ilyenek miatt szavaztam Trumpra!
GYÁMHIVATAL
Helló, James!
Itt várok. Ez most komoly?
- Ez nem... Milyen munkám volt? - Egy dolgod volt.
Elvittem őket a suliba. Már megcsináltam!
Tudod, mit? Jobb ha hallgatsz, mert...
- Nem, ez a te hibád. - Most duzzogsz?
Nem adhatunk enni az ügyfeleknek.
Sajnálom.
Oké.
Azt akarom, hogy lássák, megváltoztam.
- De semmi sem számít. - Nem töltöm ki a papírokat,
szóval kurvára leszállhat rólam.
Ez az orvosi nyomtatvány,
mindkét lány részvételi lapja, három példányban aláírva.
Nem tudom, egyszerűen...
- Félre! - Uram, nem mehet be!
Maga volt az!
Sajnálom, most vele vagyok.
A fiam javítóban van.
- A maga műve! - Uram, velem kell jönnie.
A magáé!
Vegye le rólam a kezét!
Nem fogom hagyni!
Ráérsz most?
Nem.
De kösz hogy kérded. Gyere be!
Mit döntöttél Kevinről?
Tudom, hogy elég idős ahhoz, hogy ott aludjon másnál, de...
Értem, hogy ez az én hülyeségem,
nem a többi szülőé, akik egyébként aranyosak,
de nem bírom elengedni.
- Egyszerűen... - Túl sokat tudsz.
Mi van Tinny Alsoppal?
Még mindig nem beszél.
Mindig azon tűnődöm, hogy természetes reakció,
egyszerűen felhagyni a beszéddel.
Mi mást tehetnének?
Egy sztárügyfelem van.
Az a ritka fajta, aki mindent megtesz, amit mondasz.
Rég nem láttam már olyat.
Mr. Hughes?
Nehéz elképzelni, hogy pont ő kerüljön ilyen helyzetbe.
Egyszerűen törődik a fiával, és bármit megtesz érte.
Jó, ha nem kell üldözni őket.
- Van terved hétvégére? - Hétvége van?
Egy barátomnak babavárója van. Még az előző életemből.
Örülök, hogy nem fogsz egész hétvégén dolgozni.
Biztos megoldom.
Vedd ki az estét!
A kedvemért. Magadért.
Időnként muszáj, hogy ne veszítsd szem elől a lényeget.
Tapasztalatból mondom.
Oké, megpróbálom.
Rendben.
...Pelosa és Menta Verde kiállítása
jelenleg egy belvárosi galériában tekinthető meg...
- Halló! - Hát itt van!
Oké, itt van. Sam Hughes vagyok.
Tudom, hogy mindjárt vége a vizsgálatnak, de nem tudtam, kit hívjak.
Nem tudom, jó ötlet-e, de más nem jutott eszembe...
Sam, Barry jól van?
Igen, remekül. Jól van.
Csak hát...
Volt az a konferencia Ojai-ban.
- Tetszettek a dalai? - Nem...
Nos, nem tudom, de talán...
De keresett az A&R fejes.
Az egyik asszisztense tanfolyamra megy,
ügyvéd akar lenni, vagy valami...
olyan...
Nagy levegőt...
Felajánlottak egy melót, érti?
Először őrültségnek tűnt, mert...
aztán... szóval rendesnek tűnik
és felajánlottak juttatásokat. Hat hét múlva kezdenek...
- Munkát kapott? - Munkát kaptam.
De ott a gyerek, meg a vizsgálat,
fogalmam sincs, milyen lesz a beosztásom, hogy viszem suliba...
Kapott egy állást.
Ezzel megszabadulhat tőlünk.
Fizetheti a napközit is. Ez nagyszerű, Sam!
Hé!
Joanna, gyere!
- Ott van még? - Itt vagyok.
Mit gondol? Fogadjam el? Jó ötlet?
Reális ez Barryvel, meg a többivel?
Épp végzek pár kilométerre magától.
Fél óra múlva találkozhatunk, és kitaláljuk.
Tényleg?
Igen, remek! Köszönöm.
Hamarosan találkozunk.
Rendben.
TÁVOLSÁG: 37 KM MENETIDŐ: 34 PERC
Vannak lila napok és sárga napok.
A lila napokon elviszi, Annette felveszi,
Leah pedig vigyáz rá, amíg hazaér.
Sárga napokon Annette viszi, utána napközi,
és Leah ötig elhozza.
Két hét múlva kap fizetést.
Felhívja Ninát, ő pedig átveszi a délutánt.
Rajta van a hivatal listáján és megfizethető.
Lila, sárga, Nina.
Vettem.
És akkor mi lesz, ha valami, tudja, baj történik.
Megoldja.
- Rendben. - Mi a helyzet az anyósával?
Nos...
őt is megkérdezhetnénk.
Szeretné, ha segítséget kérnék.
Éppen ezért nem hívhatom fel.
Barry már így is beszélt neki az irodáról, és beszélgetésekről.
Azt mondtam, terápia.
Tudom. Hazudtam.
Hivatalosan úgy teszek, mintha nem hallottam volna.
De köztünk szólva, hallottam rosszabbat is.
Köszönöm.
Azt hittem, pánikrohamot kapok, mire végiggondolom.
Tudja...
mindig a feleségem volt az ideges típus, én meg a nyugodt.
Azon szoktunk viccelődni, hogy ő a papírsárkány, én meg a zsineg.
Mióta meghalt, kicsit papírsárkánynak érzem magam.
Kivéve, ha maga itt van.
Nem érzi magát véletlenül zsinegnek?
Szóval...
még sose voltam asszisztens.
Mit viseljek? Öltöny? Nyakkendő?
Én egy inget javasolnék, de legyen egy nyakkendő a zsebében,
és ha látja, hogy mások hordanak, akkor előveszi.
Erre nem gondoltam volna, mielőtt találkoztunk.
Ezért vagyok itt.
Hogy felkészítsük Barryt.
Ami meg is van.
Nagy dolog, amit csinál.
Nagyon nagy.
És mi megoldjuk.
"Mi"?
Régóta nem hallottam már ezt a szót.
Mikor bújtál ágyba?
Úgy tíz perce.
Fentmaradtál rajzolni?
Aludnod kell, drágám.
BEJÖVŐ HÍVÁS: ANYA
Hogy aludjak, amikor ez történik minden órában?
Mennyi van még hátra?
Nagyon közel járok.
Igen?
Le kell zuhanyoznom.
Én is zuhanyozni akartam.
- Előbb én zuhanyzok. - Semmi baj.
Hiszek ebben az iskolában.
Szerintem egy művészeti karrier jó alapozása itt kezdődik.
Megtanulhatod az alapokat, csiszolhatod a képességeidet,
és dédelgetheted az álmaidat, sőt meg is védheted.
Maga ide járt?
Igen.
Az első naptól otthon éreztem magam. Sőt, az első órától.
Igen, de van karrierje?
Művészként is? Vagy csak ezt csinálja?
Nem, főleg csak, tudod, takarítom az istállót.
Ez afféle mellékes meló.
Egy "ha"! Ez a legnagyobb elismerés tőle.
- Én még nem kaptam. - Mert nem érdemelted meg.
Igen, művész vagyok.
Éppenséggel ma reggel
befejeztem egy grafikus memoárt, amin végzős korom óta dolgoztam.
- Gratulálok! - Kösz.
Miről szól?
A családomról.
Az anyám családjáról, pontosabban.
Egy amolyan...
Nézzük meg inkább a kerámia stúdiót!
Ha igyekszünk, még elcsípjük a krit foglalkozást.
- Szeretnéd...? - Aha.
Igen?
Igen, kérem.
Tudod, mi az a krit?
- Nem. - Jó, majd beszélünk róla.
Köszönöm.
Nem könnyű eset.
Főleg, mert én is nehéz eset vagyok.
- Semmi baj. - De maga...
egyszerűvé tette.
Nincs mit.
Tessék.
Sajnálom, nem tehetem.
Nem beszélhetek a felvételi kilátásairól...
Nem, ez magának.
Nem vesztegetés, csak...
jók a megérzéseim az ilyesmivel kapcsolatban.
Még két napig vagyunk itt. Holnap az UCLA-re megyünk.
Küldje el a kéziratot e-mailben reggel,
és pénteken reggelinél megbeszéljük. A Peninsulában vagyunk.
Hát... ez még nem is az első változat...
Ezt mondják a jó írók is,
még a tizedik változat után is.
Nos, ha gondolja, átküldhetem, ami kész.
Jó, remek, akkor megbeszéltük.
Köszönöm.
- Sok szerencsét! - Köszönöm!
WRITERS HOUSE IRODALMI ÜGYNÖKSÉG
Úristen!
Szia! Éppen...
Oké.
- Találd ki, mi történt. - Mi?
Körbevezettem egy anyukát és a fiát,
és mellékesen megemlítettem, hogy befejeztem a könyvemet.
Befejezted a könyved?
- Aha. - És nem szóltál?
Drágám, most nem ez a lényeg. Aludtál. Szóval...
- Neked nem lényeg, de nekem igen. - Oké.
Kellett egy kis idő, hogy feldolgozzam,
de nem volt rá időm,
mert a nőről kiderült, hogy egy nagyágyú New York-i irodalmi ügynök,
és el akarta olvasni.
Sőt, erősködött, ezért kell neked is elolvasni,
mert még senki nem olvasta.
Várj. Én még mindig ott tartok, hogy
ha nem jön egy vadidegen, nem kérnél meg, hogy olvassam el a könyvedet.
Oké, gondolom, ez a kreatív folyamatod.
- Jó, megértem. - Jobb későn, mint soha.
Nem akartam, hogy felhúzd magad,
- mert Levi szokott kommentálni. - Nem Levi vagyok.
Tudom, hogy nem vagy.
Ezért kérem, hogy olvasd el,
és ez a fontos, bár megértem, hogy egy kicsit körülményes.
Lehetne, hogy ez most ne rólunk szóljon?
Egy pillanatig szólhatna rólam?
Befejeztem.
Én.
- Te. - Én.
Te.
Oké.
Hol parkolsz? Hol a kocsi?
Erre van.
Szereted a fokhagymát az öntetben? Egész gerezdeket kérsz?
- Vagy inkább... - Mindegy.
- Hagyj békén! Épp olvasok! - Oké.
Sajnálom.
Mi az?
Ja, a hagyma, csak a hagyma.
Most megyek zuhanyozni.
Egy óra múlva itt lesz mindenki.
Istenem!
Ez jót jelent?
Te jó ég!
Szeretlek, köszönöm, de lehetne konkrétabb, légyszi?
- A metafora. - Igen?
Tökéletes.
A történetek meglepőek...
és mások.
- És ahogy összeáll a végén! - Igen?
Mi van a rajzokkal? Nem mondtál semmit a rajzokról.
Nem mondtál semmit.
Van fogalmad róla, milyen jó vagy?
Tényleg?
- Tényleg. - Tényleg?
Tényleg.
Istenem!
Ugye nem lesz leánykérés?
Micsoda? Nem, nem is élünk együtt.
Tudom, mert én élek vele.
Felébredek és itt van, együtt reggelizünk,
aztán leteszem az étteremnél munkába menet.
Mostam is már utána.
Olyan, mintha randiznánk, kivéve a szexet, amit gyakran hallok.
Sajnálom.
Hiányzol!
Ezer éve...
Régen beugrottál a boltba. Nézz be!
Úgy lesz.
Csak... tudod, fészket rakunk.
Értem.
Érezted már, hogy...
Nem is tudom, minden este együtt vagytok, nem gyors ez egy kicsit?
Levi-jal is így kezdődött.
Nem, mert ő nem Levi.
Nem azt mondtam, hogy Levi, de te még mindig Nellie vagy.
Ez Dante és Dee.
- Ne flörtölj Dantéval! - Jól van.
- Szörnyű. - Mit csinálsz?
Borzalmas.
Hé! Primo!
A csajjal flörtölhetek?
Igen.
- Szia, Gigi vagyok. - De'Andra.
- Örvendek. - Szólíts Deenek.
- Jó látni téged, Dante. - Hogy vagy?
Mi az ábra?
- Mintha itt laknál, mi? - Ugye?
- Hogy vagy? - Mesés az illatod!
Dante, szuper illata van.
Olyan az illata, mint Los Angelesnek, mert visszajött.
Két hétre. Szünetem van, és vissza kell mennem az iskolába.
Két hónap, két hét, két nap, két óra, két perc! Elfogadom.
Ami az illatokat illeti, hűha.
Olyan mintha...
- Coq au vin! - Ez az!
Hűha, nem kispályázol!
- Én csináltam salátát! - Rotyog.
És a sajtot.
Kinyithatnánk ezt a bort?
Fehéret hoztunk, de talán egy vöröset?
- Nem, jó ez... - Troyra várunk?
Én aztán nem.
Nem láttam, mióta felmondott.
- Mi? - Tökéletes.
- Felmondott? - Aha.
Miért nem tudtam róla?
- Én tudtam. - Tudtad?
Mert veled találkozom.
Semmi baj, úgyse tetszett neki. Írok neki SMS-t.
- Szia! - Bocs, meghülyült a telefonom.
Hadd fejezzem be! Jól van.
Ételre és borra van szükségem. Főleg borra.
- Sam! - Puncsot csináltál?
Nem az én bulim, nem az én puncsom!
Ki üzenget neked szerdán?
- Bort hallottam. - Ég áldjon! Troy vagyok.
- Itt Dee. - Dante!
- Cuki! Sam unokatesója. - Igen, így van. Miért?
- Mit mesélt neked rólam? - Hogy testvérek vagytok.
- Troy. - Hé!
Unokatesók, ami jobb, mint a testvérek.
Család és barát egyszerre, ugye?
Ki felelős a zenéért?
Mintha Gloria nénémnél teáznék.
Na, jól van.
Sam szereti a klasszikusokat.
Sam, az ilyesmi oké, ha egyedül vagy, de ez egy vacsora.
Space rock? Trip-hop?
New jack swing?
New jack swing.
Látod?
A férfiak gyakrabban ájulnak el.
El is hiszem.
Katétert látnak és végük.
A katéterekről beszélnek, elájulnak.
Ja. Volt egy fickó, csak meglátta a műszeres tálcát...
- Bumm, elájult. - Nem.
- Végem lenne. Nem szeretem a vért. - Te is kidőlnél.
A legviccesebb dolog, amit láttam,
amikor Dante meglátta, hogy vérzik az orrom.
Csak hátrált és azt mondogatta "na ne"!
Mintha fertőző lett volna.
Igen, ő ilyen.
- Tedd már el! - Sajnálom.
Hetek óta nem láttalak!
El akarsz menni a Pour Vous-ba holnap? Be tudlak vinni.
Miért érdekel egyáltalán az a vacak hely?
- Nem engednek be, és gáznak tűnik. - Tudjátok, mit?
Kinyitok egy üveg pezsgőt, mert miért ne?
Ki akar egyáltalán vacak pezsgőkoktélt inni
egy levedlett díszletben?
Én igen.
Jó mulatást!
Szóval honnan ismeritek egymást?
Együtt dolgozunk. Dolgoztunk.
Nem. Te és Eleanor.
Azért kérded, mert... idősebb vagyok nála?
De csak pár évvel.
"Mást" akartam mondani.
Igen?
Gigi Dearbornból származik, ahol a nagyszüleim élnek.
És bár a szülei közös felügyeletet kaptak,
az apja új barátnője, Sheila...
Sheila.
Aztán Margot szerepet kapott egy akciófilmben, Ausztráliában,
és nem akarta Nellt négy hónapig idegeneknél hagyni,
ezért elküldte a nagyszüleihez Grosse Pointe-ba.
A nagyszüleim meg lepasszoltak vadidegenekhez négy hónapra.
- Hozzá. A bébiszitterem. - Bár csak két évvel idősebb voltam.
- Igazából nevetséges, de... - Nevetséges.
...elválaszthatatlanok voltunk, aztán amint tudtam, ideköltöztem.
Hát igen. A levelek, amiket egymásnak írtunk?
Olyan öreg vagyok, ez még az e-mailek előtt volt.
Igen, e-mail előtt.
Igen, persze.
Ha már írásról esett szó,
szeretnék köszöntőt mondani.
"Szeretnék köszöntőt mondani."
- A barátnőmre, Eleanorra... - Ne.
- Bébi, ne most! Mindenki éhes! - Mert ma...
befejezte a könyvét!
- Gratulálok! - És szuper lett.
- Egészségedre Eleanor! - Egészség!
- Egészségedre, Nellie! - Gratulálok!
- Nem is, nincs igaza. - Csirió!
Nagyon téved.
Azt mondod, nem lehetek objektív?
Azt mondom, tévedsz, bébi.
- Befejezted? Nem is szóltál. - Mert aludtál.
Először nekem se mondta el.
- Aztán elolvastam. - Én is akarom.
- Elolvashatjuk? - Még nem vagyok kész.
Vagyis még sok munka van vele.
- Nincs kész. - Benne vagyok?
Igen, benne vagy. Főszerepben.
Nem, még nem végeztem vele.
Mesélhetek róla, légy szíves?
Az identitásról szól.
- Szólj, ha rosszul mondom. - Oké.
A címe...
Camaleón.
Mint a "kaméleon".
- Pontosan. - Értem.
- Öt mese. - Gyerekmese? Gyerekeknek?
Nem, nem igazán.
Ez nem gyerekkönyv, hanem felnőtteknek szól.
- Inkább tündérmesék. - Történetek.
Ugye? A múltban, a jelenben, és a jövőben játszódik, de összefügg.
- Összefonódik. - Igen.
Mindegyik a beilleszkedésről szól.
Mint egy kaméleon.
- Pontosan. - Értem.
Szóval gyerekkönyv.
- Nem. - Nem. Egy grafikus regény felnőtteknek.
És a grafikák...
Azok fantasztikusak.
- Köszönöm. - Nem, ez nagyszerű.
Az anyjáról szól, ugye? Arról, hogy félig mexikói
ezért mindig fehérnek nézték,
- El pedig negyedrészt az. - Ez csak egy rétege.
Nem az egész.
- Sok munka van még vele. - Beilleszkedés, mi?
Régen én is azt hittem, ezt kell tennem, most már leszarom.
Habár...
egy részem még mindig reméli, hogy az emberek meglepődnek, ha megtudják.
Ez mennyire elcseszett?
Vagyis nem vagy fehér?
Nem, nem!
Nem, úgy értettem, heterónak látszani.
Talán tíz éve, kicsim.
Igen, talán.
Mindegy, ennél sokkal többről szól.
A lényeg...
az identitásvesztés.
Hogy idővel elveszíted magad, ugye?
- Ugye? - Igen.
Oké, most már ehetünk?
Fogalmam sem volt, hogy Margot latina.
A menedzsere azt mondta, hogy ez kockázat,
amikor beindul a karrierje, ezért titkolja el.
Ez is benne van.
Hol lép a képbe a camaleón?
Nos...
nehéz elmagyarázni, ha nem olvastad.
Lehet, hogy több értelme van, ha
tudod, egyben látod.
Az asszimiláció metaforája, mert a kaméleon változik, hogy beilleszkedjen?
Igen, így kezdődik, de
aztán nem is.
Kicsit változik a dolog.
Valahogy így.
Ez...
Ez a rész a távoli jövőben játszódik,
ahol csak egy nyelv van,
amíg egy fiatal lány rájön,
hogy a múltban volt másik nyelv is,
de amikor megpróbálja újra bevezetni,
az veszélybe sodorja a tökéletesen irányított társadalmat,
és menekülnie kell.
Azt hittem, egy emlékirat magadról szól.
Szóval, akkor a jövőben élsz?
Rólam szól, részben.
A családom története a központi történet,
de a többi történet ekörül...
tudod, hogy mi történik, ha...
az identitásunkat meghatározó dolgok eltűnnek,
elveszik tőlünk.
Mit például a nyelv,
vagy a földet,
vagy a kultúra...
Anyád komolyan nem beszélhetett spanyolul?
Beszéltél vele a beilleszkedésről?
Nem nagyon beszél róla...
Mutasd meg a kaméleont.
Az utolsó történetből.
Tudod?
- Jól van. - Miért kell ez a sok jövő cucc?
A steampunk már lecsengett.
És mi ez a Dodger stadion dolog? Az mi?
Nem tudom, kell-e törilecke,
ha képregényt olvasol?
Nem, ez nem történelemlecke.
Ez csak egy csomó történet,
amelyek azt kérdezik, hogyan és miért veszítjük el az identitásunkat,
és akkor mi lesz. Ez...
Ennek több értelme van, tisztább, ha egyben elolvasod az egészet.
Ami nagyon hosszú. Erre nincs idő.
- Együnk desszertet! - Igen, üljünk vissza az asztalhoz!
- Figyelj! Dodgers-rajongó vagyok. - Gyönyörű!
- Imádom. - Én is.
Azt gondoltam... lesz majd folytatása is?
- Nagyon jó. - Tudod, mire gondolok...
- Nézd a dinamikát! - Nem tudom...
És a különböző stílusok, nézd...
Ez ugyanaz a karakter, mint az előbb?
Ezt nézzétek!
Tudjátok, hol van Troy?
Vacak pezsgőkoktélt iszik a Pour Vous-ban.
Bejelölték egy Facebook-képen, mintha én azt nem látnám.
Segítenél ezzel? Troy egyszerűen...
Azt mondtad, hogy tetszik a kaméleon,
vagy azt, hogy összezavar?
Bocsánat!
Szeretlek!
Sajnálom, hogy nem segítettem a mosogatásban, de...
le akartam írni, amit a többiek mondtak.
Semmi baj. Nem gond.
Nem tudom, hogy hogyan kéne...
Senki nem értett egyet, mindenkinek más tetszett,
és nem tudom, hogy tisztázzam le úgy, hogy értelme legyen.
Mi lenne, ha úgy gondolnál rá,
hogy olyan nagyszerű dolgot csináltál, hogy mindenki fellelkesült.
Ez nagyon különleges, tudod?
Bízz a látásmódodban. Tudod mi működik.
Szerinted működik?
Hát, én nem...
nem olvasok képregényeket. Ez a te világod.
Nekem kicsit nehéz anyag, de...
Várj, szerinted nehéz?
Nem csak... azt hiszem...
Tudod, a rajzaid olyan szórakoztatóak és intelligensek, érted?
Aztán jön a szöveg, ami...
elég intellektuális,
mint egy disszertáció.
Ami nagyszerű, mert
tudod, okos, de...
nem lehetne egy kicsit vidámabb?
- Egy kicsit könnyebbre venni? - Nem.
Nem, mert van könnyű képregény,
és grafikus regény, ami komolyabb. Az olyan, mint az irodalom.
Olyan, mintha...
mintha megkérnének, hogy játszd el Chopin Gyászindulóját
vidámabban.
Meg lehet csinálni, de nem...
tudod, nem lesz jó.
Akkor mit izgulsz?
Te tudod, hogy jó. Ez a te világod.
Bébi, én bízom benned, oké?
Bízz te is magadban.
Menni fog.
Nehéz, baszd meg?
Halló?
Joanna, bocs, hogy zavarom.
Ezért vagyok itt. Mi a helyzet?
Nos, úgy tűnik,
Annette és Leah nem beszélnek egymással, mióta Dante elköltözött.
Ezért Annette elfelejtette,
hogy Leah kongresszusa hétfőre lett téve,
ő meg Beverly Hillsben ebédel
az étterem új tulajaival,
és nem tudja, mikor lesz vége,
Most meg kell kérnem az új főnökömet,
hogy az első munkanapomon korán leléphessek
elvinni Barryt focira.
Elvihetem én is.
Azt nem... azt nem lehet.
Nem vihetem el mindig, de egyszer igen.
Ez az első nap az új munkahelyén,
amivel távol tarthat minket magától.
Hadd segítsek!
Ezzel életet ment!
Köszönöm!
- Pihentél a hétvégén? - Igen.
Háromra orvoshoz kell mennem,
majd otthonról befejezem a munkát, jó?
Nem is kell kérned.
Oké.
Mr. Kazemi, itt Ms. Kassem, csak emlékeztetem,
hogy az ügyvédei ma délután ötkor találkoznak önnél.
Hívjon, ha kérdése van.
Tudom, hogy komoly,
de ez stresszes időszak Barrynek, szóval ha...
Ha egyszeri eset lenne, Mrs. Kassem, talán.
De nem beszélget.
Gyerekkoromban én sem beszélgettem.
Nem tudom, mi van vele mostanában,
de azt mondta egy fiúnak, hogy lelövi.
Aztán később fellökte.
Az a szabályzatunk, hogy egy ütés, egy nap kitiltás.
Tudja, hogy ezt támogatom,
de mostanában sok változás történt náluk.
Nem ez az első ilyen alkalom a héten.
Ha újra megtörténik...
Fel kell függesztenie a napközijét.
Tudom.
Megmutatod, mit színezel?
Megmondod, mi a baj?
Rám tudsz nézni?
Nem.
Nem hallak.
Ne!
Mivel te vagy felírva, téged hívtak.
Fel kellett volna hívnod Joannát, hogy tudja, mire számítson.
Le voltam merülve.
Mindig le van merülve!
Hányszor mondtam, hogy dugd be éjszakára?
Miért kiabálsz velem? Jól van.
Joanna megoldotta.
És hálásnak kéne lenned érte.
Vagy mi lesz? Engem is kirúgsz?
Leah, Annette, bármi is van maguk között, maradjunk Barrynél.
Ja, Barry. Mindig Barryről van szó.
Segítünk egymásnak, mert a család ezt teszi.
Nem minden család.
Oké, módosítottunk a terven.
Annette elviszi, én felveszem,
idehozom, amíg Leah megjön,
Moses besegít, ha hétfőn visszajön.
Az négy nap.
Oké? Még négy nap.
- Hol van Barry? - A szobájában.
A szomszédban leszünk.
Vacsorát főzött.
Dehogy! Pizzát rendeltem.
Maga fizette?
Semmi baj, visszaigénylem.
Apa, nem mesélted, milyen volt.
Hát, sok kávét főztem,
jegyzeteltem a mítingeken,
és hallgattam egy énekest, aki olyan szép volt,
amennyire nem tudott énekelni.
- Szóval jól ment. - Nagyszerű volt. Köszönöm.
Ezt is és a többit is.
Nem kell megköszönnie.
Ez a munkám, ígérem.
- Pizza! - Pizza!
Végre elaludt.
Ha még egyszer ilyen van...
Felhívom. Csak gondoltam legyen jó első napja.
- Vagy egy napom. - Amikor nem aggódik.
Legalább a másik gyerek kezdte?
Hát, nem tudom.
Megkérdezhetem.
Nekem sem kéne.
Csak nem szeretem a sört.
Nem jön be az íze.
Ezen kívül csak tej és gyerekital van itthon.
Tudja,
talán változott az ízlésem.
- Nem, egyáltalán nem. - Rendben.
Szóval azt mondta, hogy
a szülei választottak férjet magának?
Nem hittem, hogy van még ilyesmi.
Mindenhol vannak még megrendezett házasságok.
A többségük működik, szóval mit lehet erre mondani?
A maga anyja fehér, nem?
Igen, és át is tért.
Ugyanannyira maronita, mint a férjem volt,
ezért az ő ötlete volt a javasolt házasság.
Mondhattam volna nemet, de akkoriban nyitott voltam mindenre, igazából.
Végül nagyszerű embernek bizonyult.
Mr. Kassem.
Most már Dr. Kassem.
Furcsa lehet ez magának.
Nem, egyáltalán nem.
Csak...
nem ilyen típusnak tűnik.
Akkoriban nem volt más elképzelésem.
Biztonságos volt.
Nem tudtam objektíven látni,
de világossá vált, hogy feleséget akart, nem partnert.
Nem kellene elmondanom ezt magának.
Ugyan!
Milyen volt?
Olyan...
idealista és szenvedélyes,
és azt mondtuk, hogy ha Libanonban találkozunk,
71 évig házasok lettünk volna,
ehelyett csak két év lett.
Mindkettőnknek jobb.
A neve...
Micsoda?
A neve...
Sam.
Tudom.
De barátok maradtunk, és új menyasszonya van Chicagóban,
aki családbarát és vallásos,
és neki erre volt szüksége.
És magának?
Én itt vagyok magamnak,
és pont erre volt szükségem.
És a munkája?
Ahol sérült embereket és családokat gyógyít...
Nem igazán gyógyítok semmit,
csak tudom, mire van szükségük.
És amint tapasztalhatta, ha tudom, mire van szüksége valakinek,
zsarnoki tudok lenni.
Rendes zsarnok.
És magának mire van szüksége?
Mi az?
Olyan egyszerű kérdés,
de nem is tudom, kérdezte-e tőlem bárki rajtam kívül.
És?
Sajnálom, nem unatkozom.
Fáradt és aludnia kell.
Gyerünk!
Igaza van, de választ akarok.
Holnap elmondhatja.
Hozok egy kis...
indiai kaját.
Leah, kapcsold le azt a villanyt!
Ténfergek
Lassú dalra
Egy pohár a szenteknek
Egy meghajlás az útra
Arra gondolok-e,
Amire mások gondolnak?
Jó, hogy itt vagyok
De indulásra várok
Kezem kicsúszik
A kezedből
Csak egy szellemmel táncolsz
Kezem kicsúszik
A kezedből
Csak egy szellemmel táncolsz
Nem jobb, mint lassú tánc a halálig?
Nem jobb egy lassú táncnál?
Nem jobb, mint lassú tánc a halálig?
Lassú tánc
Nem jobb egy lassú táncnál?
Nem jobb, mint lassú tánc a halálig?
GIGI: 20 PERC MÚLVA. ITT A CÍM.
Szia!
Befejezted a könyvedet?
Olyan büszke vagyok rád!
Annyira örülök, hogy velem ünnepled.
Igen, de reggel találkozom az ügynökkel, szóval csak mértékkel.
Oké, kicsit több élettel!
Tudom, csak aludnom kell.
Tarts rövid pihenőket.
Fogd meg a telefont, és amikor elbóbiskolsz,
próbáld elkapni.
- Einstein is ezt tette. - Ő egy...
Ceruzát használt, de ugyanaz a koncepció.
- Hát igen. - Szuperhasznos.
Csak hogy teljesen képben legyél,
Troy bent van, mert láttam, hogy kijött egy cigire.
Troy itt van? Akkor miért állunk sorba?
Mert nem tudja, hogy itt vagyunk. Még.
Gigi!
Tudom!
De nem az, amire gondolsz, annál sokkal rosszabb.
Azért jöttünk, hogy megállítsuk Troyt?
Őt, és az új ént, aki vele van.
Istenem!
- Azt hittem, velem akarsz lógni. - Igen.
Mióta nem szeretsz ilyet csinálni?
Elfelejtetted, mikor azt hitted, Levi megcsal?
És utána követtük,
és kiderült, hogy végbéltisztításra ment, csak nem merte elmondani?
Annyira fáradt vagyok.
Haza kell mennem.
Ó, ne, kérlek!
Nem mehetek be egyedül.
Csak látnom kell a csajt.
Aztán látnom kell, hogy Troy látja.
Mert ha a feleséged és a szeretőd váratlanul egy szobában vannak,
mindig a feleségedet választod.
Micsoda?
Felmondott. Azt hittem, jobb melót talált,
erre most vele lóg.
Miért ne kéne azt hinnem, hogy rólam van szó?
Tudod, mit? Hulla vagyok.
El sem kellett volna jönnöm.
Azért jöttem, mert azt mondtad, velem akarsz lógni,
azt mondtad, hiányzom, de már látom, hogy csak rólad van szó!
Sajnálom.
Nem tudtam, hogy ilyen fárasztó mindig velem lenni.
Hát, igen.
Momentán ez elég pontos.
Tudsz egy példát mostanában, hogy mikor lógtunk úgy,
hogy nem szívességet tettem neked?
Istenem!
Bocs, hogy...
tanácsokat adtam, meg ruhákat,
és hoztam egy grillcsirkét a város másik végéből.
Az a meséd, hogy te mindent másért teszel,
nagyon-nagyon szubjektív.
Nem látod, mert...
nem látsz mást, csak őt!
Megint.
- Ezt nem... - Nellie.
Nellie, már majdnem bejutottunk!
Nellie!
Hé!
Bocs, elhúzódott az edzésem.
- Mármint nem találtam az edzőtermet. - Semmi baj. Köszönöm, hogy fogad.
Köszönöm.
Hozhatok egy italt?
Nem maradunk sokáig, köszönöm.
Hogy akarja csinálni?
Nem tudom. Hogy szokott ez menni?
A kezdő íróknak
általában azt mondom, hogy nagyon tehetségesek,
de még dolgozni kell rajta,
és az első kézirat csak főpróba,
és ha igazi karriert akarnak, nem csak megjelenni,
akkor újra kell kezdeniük, valami újjal.
Ez... Ez megy általában.
A jó hír, hogy maga tehetségesebb, mint a legtöbb kezdő.
A rajzai gondolatébresztőek,
a stílusa pontos és értelmes,
a szavaknak remek ritmusuk van.
Köszönöm.
A kaméleon metaforája...
már nem új ötlet, de nem hiszem, hogy valaha használták az asszimilációra.
Ez egyedivé tette, mint egy régi ötlet új olvasata.
Pontosan ezt...
Szóval kicsit csalódás volt, hogy az ötlet körül minden
kicsit pontatlan.
A szekvenciák fókuszálatlanok, hiányosak.
Amikor felvezette az elképzelését,
azt hittem, több történetszálat fedez fel,
hogy a tragédia érzése egyre nőjön olvasás közben,
de csak ötletmorzsák voltak,
- meg nem hozott döntések... - Igen.
...bárcsak követte volna őket.
Minden egy kicsit...
könnyűnek tűnt.
Igen, mert eredetileg öt külön történetem volt,
mindegyik egyforma hosszúságú, aztán...
lényegében az volt, amit mondott.
Bárcsak azt a verziót olvastam volna.
Hát meg tudom...
És most a rossz hír.
Ó, most jön a rossz hír. Oké.
Múlt héten a kiadó megvett egy háromkötetes grafikus regényt,
egy szír kislányról, aki ideköltözik és asszimilálódik.
Több generációs, nagy léptékű,
már tárgyalnak a filmjogokról.
Igen, de ez...
egy kicsit más, mert a latin-amerikai élményről szól.
Nos, igen, de ebben a műfajban az egyik könyv kiüti a másikat.
A keretezése, a több idővonal,
a valódi és alternatív történelem...
a hasonlóságok megölnék a maga könyvét.
Azt mondanák, hogy másolta.
Sajnálom.
Tudom, hogy most nem hisz nekem,
de ha van magában egy könyv,
akkor van másik is.
Elhitetted velem, hogy be kell fejeznem.
- Meg is tetted. - Igen. Aztán azt mondtad, lazítsak rajta.
- Amit utált! - Nem nem utálta!
Azt mondta, van már egy hasonló.
Miért nem érted ezt meg?
Ez életem műve!
- Teljesen kész vagyok. - Életed műve?
- Kezdhetem elölről! - El, 26 éves vagy.
Hogyan... Most viccelsz velem?
- Csak egy ember véleménye! - Viccelsz?
- Kit érdekel, mit gondol? - Engem!
Érdekel, mit gondolnak mások,
annyira, hogy semmi sincs belőlem a könyvben,
nem maradt semmim!
Ez a könyv te vagy, ez a könyv Dante és Gigi,
ez a könyv Troy!
- Rájuk is dühös vagy? - Nem!
Mert nem vettek rá, hogy tépjem szét
és vegyek ki minden különlegeset.
Én sem tettem ilyet, oké?
Én támogatlak. Büszke vagyok rád.
Büszke vagyok rád.
Nem is akartam, hogy elolvasd.
Tudom, és ez szar!
De ez nem az én hibám.
Szerintem, ha kialudnád magad, rájönnél...
Én hibáztam. Magamra kellett volna hallgatnom.
Le kellett volna fújnom a vacsorát, nem hallgatni rád,
vagy a megjegyzéseidre.
Csak segíteni próbáltam.
Ha segíteni akarsz, állj az én oldalamon.
Ne ültess bogarat a fülembe!
Ne kelljen megkérdőjelezni magam!
Hagyd ki a barátainkat belőle!
Tudod, hogy csak magadra kell hallgatnod?
Tényleg? És ez neked beválik?
Ahogy te csinálod?
Hogy dalokat írsz, amiket soha nem játszol?
Beválik? Eladtál valamit mostanában?
Ha dühös akarsz lenni, csak rajta.
De csak a véleményemet mondtam el.
Változtatni akartál, én támogattalak.
Nem vagyok felelős és nem kérek bocsánatot a döntéseidért.
Igazad van, én döntöttem.
És én döntök úgy, hogy saját ágyamban alszom, egyedül.
Istenem, túlreagálod.
Ez nevetséges! Nem kell elmenned...
Nem veszed észre, mi történt?
Kértem valamit, amire szükségem volt!
És azt mondod, túlreagálom?
Mintha nem hallgatnál meg!
Bassza meg!
És baszd meg te is.
- Helló! - Helló!
Épp átnéztük az időbeosztást.
Ki visz ma suliba?
Ne, Barry, ilyet nem csinálunk!
Maga megdolgozik a fizetéséért.
Ma a terepen vagyok és ránézek az ügyfeleimre.
Rendben, menjünk suliba!
Én meg munkába.
De hiányzik a hátizsákom!
Ott van, ahol tegnap hagytad. Tessék.
- Köszönöm. - Tessék.
Szavazás!
Hadd nézzem!
- Kék, vörös... - Oké.
- Gyerünk! - Szerintem kötetlen!
Nem tudom, miért vagyok idegesebb ma, mint tegnap.
Csak rázza le magáról.
- Hogy, így? - Csak egy kicsit...
Igen.
- Lerázás! - Lerázás?
- Oldja a feszültséget. - Jól van.
Úgy, ahogy Barry.
Rendben.
- A vörös. - Rendben, vörös.
Fúj!
Lourdes hallotta, hogy este megjöttél.
Bocs, hogy nem hívtalak vissza!
Hát, most itt vagy.
Igen.
Sam?
Aha.
Mondtál valamit, amire sosem akartam gondolni,
de most már tudom, hogy igaz.
Ha elkezdek beszélni róla, légyszi ne ünnepeld a győzelmet.
Oké.
Beláttam...
hogy a kreativitásom, a termékenységem,
az egész önértékelésem
tagadhatatlanul összefügg a körülöttem lévőkkel.
Nem... Miért van az, hogy egyedül pontosan tudom, mit akarok,
de amint egy másik ember is benne van,
az lesz fontosabb számomra, amit ők akarnak?
Vagyis, Levi ezt teljesen kihasználta. Totálisan.
De Sam nem, hála istennek,
de attól félek, hogy csak azért, mert nem...
Mert még nem tudja, hogyan?
Aha.
Csak...
ő Eleanorként ismer.
Erős, magabiztos személyként.
És azt akarja, hogy az legyek, de én Nellie is vagyok.
Megmondja, melyik frizurámat szereti,
aztán egy hétig úgy hordom.
Úgy értem...
neked tele van az életed olyanokkal, akik egyfolytában beszélnek veled.
A rajongóid,
a stábod, a kritikusaid.
Vannak, akiket azért fizetnek, hogy kritizáljanak téged.
Hogy zárod ki a hangokat a fejedből?
Mitől nem vagy örökké lebénulva?
Tudod,
sosem zárhatod ki a hangokat.
Nem lehet, érted? De megtanulhatod szabályozni a hangerőt.
Vannak, akikhez hatoson beszélnek,
de ők feltekerik magukban tízre,
aztán nem hallják magukat gondolkozni.
És elveszítik a perspektívát.
Én fiatalon megtanultam,
hogy arra hallgassak, amire szükségem van,
és...
kizárom a többit.
Ez a fajta kontroll jót tett a karrieremnek, de...
rosszat tett az életemnek.
Sam csodálatos ember.
Tudom.
És nem azt mondtam, hogy nem hozzád való, csak azt, hogy talán még korai.
Aha.
Helyre van szükséged, hogy lélegezz.
Hogy leülj...
és hallgasd a hangodat,
és talán megbízz benne.
Terhes vagyok.
Tud róla?
Nem, ma reggel csináltam tesztet.
- Szeretnéd, hogy tudja? - Nem tudom.
Nem tudom.
Itt maradhatok egy darabig?
Eleanor...
Jöhetsz, mehetsz...
maradhatsz, kinyomhatod a hívásaimat,
de rám mindig számíthatsz.
És bármit döntesz,
támogatom, mert a te döntésed lesz.
Bassza meg!
Aha.
Hagyj békén!
Egyedül akarok lenni!
Az lehet csak egyedül, aki nem firkálja össze magát filccel.
- Menj innen! - Sam?
Barry? Helló!
Mi folyik itt?
- Összefirkálta magát. - Alkoholos lemosó.
Dörzsöljem le alkohollal?
Vagy ez vagy naptej. Van naptejük?
- Azt hiszem, elfogyott. - Elfogyott a naptej?
Hát...
Ne!
- Mi történt? - Nem tudom.
Oké. Hé, haver?
Tudnál segíteni nekünk egy kicsit?
- Oké? - Csak segíteni akarunk.
Ha tudsz bármit mondani nekünk, akármit, hogy miért csináltad,
nem mintha rossz dolog lenne.
Oké, jó...
Kimegyünk egy pillanatra, adunk egy kis időt,
mert tudjuk, milyen rossz, ha a felnőttek
túl sokat kérdezősködnek.
Én voltam, apa!
Te nem csináltál semmit!
Miattam ment el Dante bácsi.
Az én hibám az egész!
- Maga tud erről valamit? - Fogalmam sincs.
És most mindenki utál...
Hé, öcskös, figyelj.
Én segíthetek, oké?
De el kell mondanod, mi történik.
Megtaláltam a pisztolyt,
és most Leah utálja Annette nénit,
Annette néni utálja Leah-t!
Várjunk.
A pisztolyt?
Barry...
Most már tudom, hogy nem kellett volna
játszani vele,
de mégis csináltam.
Aztán Annette néni kiabált Dante bácsival,
neki meg el kellett mennie.
Aztán...
most elment, ezért mindenki utál!
Az egész én hibám!
Nem mondtam el, mert megoldottam.
Megszabadultam tőle.
Nem akartam kockáztatni semmit, Barry miatt.
Kezelted?!
Megkértél egy hatéves gyereket, hogy hazudjon az apjának!
A lányodnak is hazudnia kellett.
Te is hazudtál nekem!
Bíztam benned!
Nem volt megtöltve.
Istenem!
Sam, tudja, mit kell tennem.
Máshogy kellett volna csinálnom!
El kellett volna...
Nem lenne szabad itt lennünk.
Nem így kellene lennie.
Nem hunyhatok szemet a dolog fölött.
A helyzete nem stabil,
és ha őszinte vagyok, már az első perctől tudtam.
Ha elmondja, hogy a gyerekem fegyvert talált a lakásban,
elvehetik tőlem.
Ha nem mondom el, és történik valami Barryvel,
- ha legközelebb baja esik... - Nem fog előfordulni.
Dante a közelünkbe sem fog jönni.
Szavamat adom.
Ez semmin sem változtat.
Segítségre van szüksége. Tényleg.
Azt hittem, megoldom!
Maga megoldja az ilyeneket!
Nem veszíthetem el!
Ez nem magáról szól!
Tudom, hogy kegyetlenül hangzik.
Fel kell hívnom a felettesemet.
Sajnálom.
Innen nem telefonálhat.
- Hé! - Szia!
Jól nézel ki.
Kösz.
Bocs, hogy nem hívtalak.
Nem baj.
Csak életem legrosszabb tíz napja volt.
Bocsánatot akarok kérni,
amiért így belemásztam a fejedbe.
Nem tudtam, hogy ennyire fontos neked, amit gondolok.
Még nem fordult elő velem ilyesmi.
Nagyon érdekel, hogy mit gondolsz.
Most már tudom.
És gondoskodom róla, hogy a jövőben jobban figyeljek...
- az érzéseidre... - Sam...
Nem, csak...
Ne, állj! Hadd mondjak valamit!
Mert egyszerűen...
Ha kimondhatok valamit, utána beszélhetünk, oké?
- Oké. - De szeretlek.
Nem gondoltam volna, hogy szerethetek bárkit is
nálad jobban, de...
A feliratot fordította: Horváth Norbert